Georges-Pierre+Seurat

Georges-Pierre Seurat [|Pariz], [|Francuska] || //[|Kupači kod Asnièresa]// ||
 * = **Georges Seurat** ||
 * ~ **[|Poentilizam]** ||
 * = Podaci o umjetniku ||
 * ~ Rođenje || [|2. prosinca] [|1859.]
 * ~ Rođenje || [|2. prosinca] [|1859.]
 * ~ Smrt || [|29. ožujka] [|1891.] ||
 * ~ Vrsta umjetnosti || [|slikarstvo] ||
 * ~ Poznata djela || //[|Nedjeljno poslijepodne na otoku La Grande Jatte]//
 * Georges-Pierre Seurat** (2. prosinca 1859. — 29. ožujka 1891. ) je francuski slikar, najznačajniji predstavnik poentilizma . NJegova najznačajnija slika, //Nedjeljno poslijepodne na otoku La Grande Jatte //, ubraja se među najznačajnije slike XIX. stoljeća.

Život:
Georges-Pierre Seurat je rođen 2. prosinca 1859. u Parizu u dobrostojećoj obitelji. Njegov otac, Antoine Chrysostom Seurat, bio je pravni službenik iz Champagnea, a majka Ernestine Faivre bila je rođena Parižanka. Seurat se prvo školovao za kipara, a u Školi lijepih umjetnosti je studurao od 1878. do 1879. Godinu dana je bio u vojsci u Brestu, a onda se vraća u Pariz. Posvetio se usavršavanju crtanja crno-bijelom tehnikom. Tijekom 1883. naslikao je svoju prvu značajnu sliku - //Kupači kod Asnièresa //. Pošto je njegova slika odbijena za izlaganje u pariškom Salonu, okrenuo se prema neovisnim umjetnicima. Zajedno s drugim neovisnim umetnicima 1884. osniva //Salon neovisnih umjetnika//. Tu se sprijateljio s Paulom Signacom, s kojim je dijelio iste ideje o poentilizmu. Tijekom ljeta <span class="wiki_link_ext">1884. započinje rad na svom najznačajnijem djelu - //<span class="wiki_link_ext">Nedjeljno poslijepodne na otoku La Grande Jatte //, koje je dovršio <span class="wiki_link_ext">1886. Kasnije se preselio u mirniji atelje, gdje je tajno živio s mladim modelom <span class="wiki_link_ext">Madeleine Knobloch. S njom je <span class="wiki_link_ext">1890. dobio i sina. Dva dana prije smrti, Seurat svoje roditelje upoznaje sa svojom obitelji. Nedugo nakon Seuratove smrti, Madeleine rađa njihovo drugo dijete. Georges Seurat umire <span class="wiki_link_ext">29. ožujka 1891. Uzrok njegove smrti i danas je nepoznat, no pretpostavlja se da je preminuo od posljedica <span class="wiki_link_ext">meningitisa, <span class="wiki_link_ext">pneumonije , upale krajnika i/ili <span class="wiki_link_ext">difterije. Njegov posljednji ambiciozni rad, //Cirkus//, ostao je nedovršen.

Djela:
U svom kratkom životu Seurat je kombinirao <span class="wiki_link_ext">Cézanneovo zanimanje za volumen i strukturu s impresionističkim temama. Pokušao je emotivnu subjektivnost vizualnog procesa zamijeniti znanstvenom objektivnošću zasnovanom na <span class="wiki_link_ext">optičkim zakonima. Tijekom XIX. stoljeća, mnogi su stručnjaci pisali o osjetilima vida, a posebno boje. Jedan od njih bio je i <span class="wiki_link_ext">Michel Eugène Chevreul, francuski kemičar, koji je restaurirao stare tapiserije. Otkrio je da dvije boje jedna kraj druge daju utisak neke treće boje, kada se gleda sa udaljenosti. To otkriće je bilo izrazito važno za impresioniste. Seurat je koristio znanstvene teorije <span class="wiki_link_ext">Hermanna Helmnoltza i <span class="wiki_link_ext">Edwarda Rooda koji su dalje razvili optička otkrića Eugènea Chevreula. Rastavljajući lokalne tonove na osnovne čiste boje koje je na platno nanosio u obliku točkica, crtica ili sitnih mrlja, po principu <span class="wiki_link_ext">komplementarnosti. Gledane iz daljine, boje postavljene jedna do druge spajaju se u čvrsti lik u oku promatrača (tzv. "optičko miješanje boja"). Seuratove eksperimente podržavao je kritičar <span class="wiki_link_ext">Félix Fénéon koji je obrazlagao znanstvene i metodološke temelje ovog načina slikanja i koji mu je skovao ime //neoimpresionizam// kako bi ga opisao. Seurat je sam svoju tehniku slikanja zvao “divizionizam”, ali je najpoznatija kao "[|poentilizam]".

Seurat je osim toga vjerovao da se boje mogu koristiti da se postigne harmonija i emocija u umjetnosti. Na sličan način kako glazbenici koriste varijacije zvuka i tempa da bi stvorili harmoniju. Veselje na slikama postiže dominacijom svijetlih tonova i toplih boja, te linija usmjerenih prema gore. Mir se postiže balansom svjetla i tame i toplih i hladnih boja, a linije trebaju biti horizontalne. Žalost se postiže korištenjem tamnih tonova, hladnih boja i linija usmjerenih prema dolje. Najslavnija djela su mu:
 * //[|Kupači na Asnièresu]// (1883.-1884.)
 * //[|Nedjeljno popodne na otoku Grande Jatte]// (1884.-1886.)
 * //[|Cirkus]// (1891.)

(//Modeli u studiju// (u pozadini se vidi njegova slavna slika //[|Grande Jatte]//), 1887.-88., ulje na platnu, 200 × 250 cm, [|Merion] ([|Pennsylvania])

Detalj sa [|Seuratove] slike //Parada// (1889.) na kojoj se vidi način slikanja kontrastnim točkama boje karakterističan za poentilizam.
 * Poentilizam** je način [|slikanja] gdje se malim jasnim točkama osnovnih [|boja] stvara utisak velikog broja sekundarnih i ostalih boja. Tehnika se zasniva na percepcijskoj osobini oka da miješa točke boja u puni spektar tonova.

= = = = =Zadano djelo:= = __//Nedjeljno poslijepodne na otoku La Grande Jatte//__ = //**Nedjeljno poslijepodne na otoku La Grande Jatte - 1884.**// (<span class="wiki_link_ext">francuski : //**Un dimanche après-midi à l'Île de la Grande Jatte - 1884**//) je najpoznatija slika francuskog <span class="wiki_link_ext">poentilista Georgesa Seurata koju mnogi kritičari smatraju jednom od najznačajnijih slika <span class="wiki_link_ext">XIX. stoljeća iz perioda [|postimpresionizma]. Otok la Grande Jatte, koji se nalazi u naslovu slike, nalazi se na rijeci <span class="wiki_link_ext">Seinei u <span class="wiki_link_ext">Parizu. Iako je prije bio industrijsko zemljište, danas je otok javni vrt. Godine <span class="wiki_link_ext">1884. , otok je bio bukoličko mjesto za odmor od gradskog života.Seurat je proveo dvije godine slikajući sliku, najviše se fokusirajući na krajolik. Preradio je original, a napravio je mnoge skice i uljane crteže. Seurat je znao satima sjediti u parku i skicirati posjetitelje kako bi im savršeno uhvatio formu. Ponajviše se bavio problemima <span class="wiki_link_ext">boje, svjetline i forme. Slika je visoka otprilike 2 (207,6 cm) a široka 3 metra (308 cm).



Motiviran svojom studijom o optičkoj teoriji i teoriji boje, Seurat je kontrastirao minijaturne točkice koje, pomoću optičke unifikacije, u oku gledatelja stvaraju jedinstven lik. Vjerovao je da će taj način slikanja, danas znan kao <span class="wiki_link_ext">poentilizam, boje učiniti ljepšima nego što ih čine obični potezi kistom. Kako bi doživljaj slike bio živopisniji, Seurat je slici dodao okvir napravljen od točkica, a na koncu je takvu sliku uokvirio bijelim drvenim okvirom. Slika se danas nalazi na izložbi u <span class="wiki_link_ext">Chicagu. <span style="font-family: tahoma,geneva,sans-serif; font-size: 16px;">Nedjeljno poslijepodne na otoku La Grande Jatte, ubraja se među najznačajnije slike XIX. stoljeća.
 * //**Nedjeljno poslijepodne na o**////**toku La Grande Jatte**// ||
 * **[|Georges Seurat]**, [|1884.] - [|1886.] ||
 * ulje na platnu ||
 * 207.6 × 308 cm ||
 * Umjetnički institut, [|Chicago] ||

Izvori: [] [] [|http://www.os-popovac.skole.hr/?news_id=423&mshow=mod_news]