Tizian

**Tizian**
=UZAŠAŠĆE BOGORODICE = VRIJEME NASTANKA: 1516. - 1518. DIMENZIJE: 360 X 690 cm TEHNIKA: ulje na platnu LOKACIJA: Crkva Santa Maria Gloriosa dei Frari, Venecija //Uzašašće Bogorodice// prikazuje uznesenje Djevice na nebo. Slika je podijeljena na tri dijela, dno, sredina i gornji dio. Na dnu je prikazana zemlja odnosno apostoli kako dižu raširene ruke prema nebu osim apostola svetog Petra čije su ruke prekrižene.

Apostoli gledaju u Djevicu u ekspresiji čuđenja i zadovoljstva. U sredini Djevica Marija stoji na oblacima, ploveći između apostola i Boga.

Nju okružuje bezbroj anđela. Anđeli slave i počašćuju cijelu radnju. Gornji dio prikazuje Boga kao svemogućeg Stvoritelja svemira i svijeta u društvu jednog anđela koji nosi Svetu krunu za Majku Mariju. To je slika pokreta, svjetla i boje u kojoj svi pokreti slijede neki ritam okružen atmosferom zlatnog svjetla krečući se od tamnih tonova zemlje do svjetlosti i uzvišenosti neba i raja.

Tizian je izabrao zlatno-smeđe tonove za pozadinu da bi obratio pozornost na tradiciju venecijanskih mozaika. Izbor boja i oblikovanje prikazuju vrlo dobro dramatičnost i slavu ovog prizora. Tizian izvrsno kombinira tamne i svjetle elemente u djelu te ostvaruje kontrast. Uravnotežen kromatski efekt ostvaruje nježan i delikatan pogled na cijeli prizor. Slika //Uzašašća Bogorodice// je najveća oltarna pala u Veneciji. = =

**BIOGRAFIJA:**
 * Tiziano Vecelli** (rođen 1488/90, Pieve di Cadore, Venecija - umro 1576, Venecija), bio je renesansni autor venecijanske škole u 16. stoljeću. On je bio jedan od najvještijih slikara u portretima kao i u pejzažima, mitološkim i vjerskim temama.

Bio je najstariji od četvero braće, sinova Gregorija Vecellija, priznatog savjetnika i vojnika, i majke Lucije. Otac mu je bio zapovjednik dvorca Pieve di Cadoreu službi Mletačke Republike. Kao desetogodišnjak poslan je na obuku za slikara. Obučavali su ga u studiju Giovannija Bellinija, a s njim su se obrazovali i mnogi poznati umjetnici (kao npr. Giorgione).

Tizian se pridružuje Giorgioneu kao asistent, ali mnogi suvremenici smatraju da je njegov rad upečatljiviji, što je dovelo do suparništva između njih dvojice. Njegovo najranije poznato djelo //Ecce Homo// dugo se smatralo Giorgioneovim djelom kao i slika s temom //Svetih razgovora//.

Godine 1512. Tizian se vraća u Veneciju gdje 1513. stječe majstorski naslov //La Sanseria// koji se davao samo slavnim umjetnicima. Iste godine postaje upravitelj dovršenja slika Giovannija Bellinija u velikoj vijećnici duždeve palače i otvara atelje na Canalu Grande. Dok je radio u palači slikao je portrete duždeva (kojih je ukupno bilo pet) po određenoj cijeni. Nakon smrti Giorgionea i Bellinija, ubrzo je Tizian dobio titulu državnog slikara Mletačke Republike i tako je bilo 60 godina.



Godine 1525. oženio je Ceciliju i ozakonio svoju djecu s njom (poznati su Pomponio i Orazio). Nakon smrti svoje žene u 1530. seli se u Bin Grande (otmjeno predgrađe) i dovodi svoju sestru Orsu da se brine za domaćinstvo. Nakon što je naslikao Karla V., proglašen je grofom i vitezom zlatne mamuze. Na njegovu veliku čast, i njegova djeca su proglašena plemićima.

Mletačka vlada nije bila zadovoljna njegovom aktivnošću van Venecije te ga je 1538. otpustila, da bi ga ponovno angažirali da naslika //bitku Cadore//, koja je nestala u požaru kada su izgorile sve slike u palači. U to vrijeme smatran je ravan Rafaelu i Michelangelu. Zbog svog rada je tijekom godina primao mnoge novčane nagrade. Tizian je bio dovoljno bogat da skrbi za grad Cadore. Posljednjih dvadeset pet godina svog života radio je za Filipa II. i postao opsjednut portretist. Neke slike je dugo vremena dorađivao (čak desetljećima), a nikada ih on nije pokazao. Dovršavao je mnoga djela svojih učenika i tako otežao određivanje autora tih slika koje su bile više puta umnožane u nadolazećim godinama. Primao je narudžbe sve do svoje smrti. Za svoje počivalište odabrao je kapelu Raspela u franjevačkoj crkvi Santa Maria Gloriosa dei Frari u kojoj je besplatno radio svoje posljednje djelo - Oplakivanje Krista, na kojoj je naslikao sebe i svog sina ispred Krista, ali nije ju dovršio. Umro je od kuge. Preminuo je 27. kolovoza 1576. Bio je jedina žrtva kuge koja je dobila crkveni pogreb na mjestu koje je sam odabrao, te leži blizu svoje slike - //Madonna di Ca' Pesaro.//

**ZNAČAJNIJA OSTALA DJELA:** Tizian je poživio čak do svojih devedesetih i tijekom života je dosta mijenjao svoj način slikarstva, tako da su neki kritičari tvrdili kako njegova rana djela i kasna djela ne mogu nikako biti djelo istog autora. Ono što je zajedničko svim djelima je njegov interes za boju (višebojnost) i jednak potez kista.

Venere di Urbino, 1538., ulje na platnu, čuva se u Firenci

Krunidba trnjem, 1570., ulje na platnu, čuva se u Alte Pinakothek



Portret dužda Andrea Grittija, 1540., ulje na platnu, čuva se u Washington D.C.-ju

Otmica Europe, 1559. - 1562., ulje na platnu, čuva se u Bostonu

Madona Pesaro, 1519. - 1526., ulje na platnu, čuva se u Venedigu



Ovo je samo jedan mali dio od velikog stvaralaštva ovog autora. 

**IZVORI:** [] [] [] []

**SLIKE:** [] []