Max+Bill


 * Max Bill: Beskonačna traka **

O autoru: Max Bill (1908. – 1994.) bio je švicarski umjetnik kojeg danas pamtimo po ogromnom utjecaju na području arhitekture. Njegova karijera započela je upisom na razvikani studij arhitekture Bauhaus u Dessau koji je primao samo najbolje. Kako kod najboljih uvijek postoje i bolji, on je smatran najuspješnijim studentom Bauhausa. Iako je studirao samo dvije godine mnogi njegovi radovi već tada su izlagani zajedno sa djelima najpriznatijih umjetnika. Njegova iznimna djela odvela su umjetnost zapadne Europe nekoliko stepenica više. Iako je arhitektura bila njegova prva ljubav još se bavio i politikom, kiparstvom, slikarstvom, grafičkim dizajnom...  // (Ako nekoga zanima više, snimljen je film; Max Bill: The Master Vision) // 

 Reprodukcija djela:




 * Nastanak: 1953. - 1956. godina, Švicarska**

Prema osnovnoj podjeli skulpture po stupnju plastičnosti "Beskonačna traka" pripada punoj plastici i statui. Glavne karakteristike statue su trodimenzionalnst, samostalno stajanje u prostoru...

Kada bi dobila zadatak da opišem ovo dijelo jednom rječju, ta riječ bi bila: apstraktno! Takvi neustaljeni oblici i potpuno neobičan dizajn ne daju nikakvu dvojbu da se ovdje radi o djelu suvremene umjetnosti.

Ovo je zapravo jedan neobičan pothvat Maxa Billa čija djela većinom teže savršenim geometrijskim oblicima, simetriji i jednostavnosti jer toga svega ovdje nema. Osi simetrije niti ikakvu geometrijsku pravilnost ne možemo ovdje naći, ali svejedno dobiva se neki dojam kao da je ovo prvotno bio neki pravilan valjak koji se na kraju "rastalio".

U određivanju kompozicije ove skulpture odmah bez dvojbe prepoznajemo dinamičnu kompoziciju.Cijela skulptura je usmjerena u stranu i izgleda kao da će se svakog trena prevrnuti i odkolutati niz park. Upravo ta njezina neobična kompozicija daje joj neku posebnu čar i izdvaja iz gomile.

Odnos mase i prostora ovdje je jako zanimljiv. Izražena je duboka penetracija prostora u masu, čime je skulptura konveksno-konkavna. Kroz cijelu skulpturu prostor potpuno prolazi i na primjeru ove skulpture prostor vjerojatno igra i glavnu ulogu. Sve to omogućuje upravo ta jako istanjena masa.

Ploha ili dodirna površina ove skulpture jako je glatka što vidimo najviše na ovom konveksnom dijelu gdje je velik odsjaj Sunčeve svjetlosti koja pada na plohu. Upravo zbog neobičnog oblika ovdje se vidi igra svjetlosti i sjene. Taj kontrast tame i svjetla najizraženiji je na udubljenom, lijevom dijelu skulpture. Bridovi se čine kao da su neoobrađeni i grubi što je još jedan kontast prema ovoj uglančanoj sjajnoj površini.

Materijal kojim je kipar radio skulpturu neki je glatki metal koji najviše privlači svojim sjajem i bojom poput bakra. Najveći kontrast između materijala su taj sjajni metal i ono kameno, oštro, neobrađeno postolje. Postavljanjem na to postolje autor kao da je htjeo još biše nahlasiti sjaj i "savršenstvo" materijala.

Jako je važan i odnos prostora i skulpture. Kao što vidimo sa fotografije skulptura je postavljena u eksterijeru, točnije nekom parku. U pozadini vidimo onu strogo ošišanu živicu u geometrijski oblik, te i travu koja je savršeno pošišana i onda se odjednom obacuje ovo neobično tijelo koje odudara i svojim oblikom, i bojom, materijalom.. Izgleda potpuno kao da ne pripada u taj krajolik, kao da je došlo s nekog drugog svijeta i to baš daje neku posebnu čar. Parkove najčešće krase neki neka starija djela i to kamena ljudska tijela, te je ovo djelo kao neko osvježenje i odmak od ustaljenih oblika u umjetnosti.

** Tema: ** 

Razmišljajući o temi najviše me vodio naslov djela: "Beskonačna traka". Gledajući malo bolje u djelo, izgleda nam kao da nema kraja, da se neprestano vrtimo po toj traci i da kraja nema. Iako potpuno nesavršeni održava neki kontinuitet, neraskidivost, vječnost. Naspram okolini izgleda kao nešto što tu ne pripada, kao da je došlo iz neke druge dimenzije, ali okolina nema nikakvog utjecaja na njega. Iako naizgled potpuno nesavršeno, malo duljim pogledom potpuno savršeno. Mene to asocira na prisustvo nekog vječnog savršenog bića među smrtnim i nesavršenim, tj. prisustvo Boga među ljudima.